Full resolution (TIFF) - On this page / på denna sida - Sidor ...
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>
Below is the raw OCR text
from the above scanned image.
Do you see an error? Proofread the page now!
Här nedan syns maskintolkade texten från faksimilbilden ovan.
Ser du något fel? Korrekturläs sidan nu!
This page has never been proofread. / Denna sida har aldrig korrekturlästs.
lika mycket som mången rik hemmansägaredotters,
om icke mera. Och i den granna kistan med det målade
locket och mässingslåset låg det i ett fack tre stora
sedlar för framtida behov.
Den vackra Anna — ja, hon var nu ett kvinnfolk,
och man fick ha överseende med hennes små svagheter,
men det kunde han likafullt tryggt säga, att hon var en
så klok hustru som få, för Herrö raskaste torpare att
vara stolt över.
Hans hela frieribestyr hade gått som smort,
alldeles i ett nu, så att Kalle Pihl knappast visste av det,
innan han höll flickan om livet och med henne Uramo
torp och fe/nhunda mark i hemgift. Efter kvällen på
gungan hade Anna icke givit honom någon ro, och ju
kallare Kalle Pihl visat sig, desto mera lade hon an på
honom, tills han slutligen gav sig på nåd och onåd.
Flickan var ju ’så vacker och — Österbotten så långt
borta!
Han hade visst icke utan all eftertanke störtat sig i
det vågspelet — långtifrån! Han hade haft långa och
svåra stunder av anfäktelser både från samvetet och
förståndet, men när engång det första steget blivit
taget så ytterst behändigt, nästan ofrivilligt, gled han
vidare in i nätkomplexen likt en fisk i en ryssja. Han
hade oförsiktigt passerat det smalaste stället, och nu
fann han till sin död ingen återväg. Men han kände
sig väl till mods i ryssjan — mycket väl — och
längtade visst inte ut igen. Och så lugnade han sig alltmera,
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>