Full resolution (JPEG) - On this page / på denna sida - Tredje boken. Det republikanska försöket (Konventet och Direktoriet) - 2. Skräckväldet
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>
Below is the raw OCR text
from the above scanned image.
Do you see an error? Proofread the page now!
Här nedan syns maskintolkade texten från faksimilbilden ovan.
Ser du något fel? Korrekturläs sidan nu!
This page has been proofread at least once.
(diff)
(history)
Denna sida har korrekturlästs minst en gång.
(skillnad)
(historik)
motståndare. Äfven honom hade girondisternes öde slagit med
fasa och vid åhörandet af deras dom skall han hafva utropat:
»Det är min afslöjade Brissot[1], som dödar dem». Nu utgaf
han Dec. 1793—Jan. 94 (i 7 nummer) en tidning »Den gamle
cordelieren», hvari han begärde tillsättandet af ett
»mildhetsutskott», påpekade, att rättighetsförklaringen ej innehöll något
om fängelser för »misstänkta», visade med exempel ur
historien och citat ur berömda författare, att efter en
statshvälfning mildheten vore ett långt säkrare maktmedel än
grymhet, samt brännmärkte med mördande ironi genom utdrag ur
Roms historia det rådande tyranniet. Dylika ord från ett
dylikt håll åstadkommo en underbar verkan. Den gamle
cordelieren blef det olivblad, som väckte den första
förhoppningen, att i Frankrike mänsklig sed och odling åter skulle
kunna trifvas.
Äfven förbindelsen med Robespierre syntes en tid på väg
att förverkligas. Desmoulins, som var Robespierres
ungdomsvän, visade denne de första numren af »Den gamle cordelieren»
och uppmuntrades af honom till företaget. På dantonisternes
anklagelser blefvo Vincent och Ronsin häktade den 17 Dec.,
den 20 genomdref Robespierre en lag, som gaf en skymt af
hopp åt de »misstänkte», i det den anbefalde en
undersökning om deras brottslighet, och s. d. mottog konventet
gynsamt en deputation från Lyon, som begärde rättvisa mot Collot
och Fouché. Då återkom den förre plötsligt till Paris. Att
förhindra en dylik »reaktion» var för honom en lifsfråga, och
kring honom samlades nu ej blott hébertisterne utan äfven
alla andra montagnarder, som ännu höllo på skräckväldet,
ehuru Dantons och Robespierres hållning gjort dem modfälda.
Bittert fingo dantonisterne härvid ångra, att de låtit
välfärds- och säkerhetsutskotten halka sig ur händerna, ty pluraliteten
i dessa följde Collot, och jakobinerklubben tycktes till och med
vilja undandraga sig Robespierres ledning. Då slog denne
om. I själfva verket hade han aldrig haft någon riktig smak
för ett förbund med Danton. Mellan denne, »som blott
räknade med verkligheter», och honom, som blott lefde i
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>