Denna art skiljer sig från de föregående genom blomkronornas blekgula färg (de rödblommiga tistelarterna kunna någon gång anträffas med vita blomkronor och hava i så fall holk och stjälk ljusare gröna). Beväpningen är här liksom hos åkertisteln (se ovan) inskränkt till bladflikarna, och tornarna äro mjuka, knappt stickande. Stjälken har inga nedlöpande lister. Anmärkningsvärda äro de breda, hjärtlika bladen kring blomkorgarna och deras ljusa, vitgröna skyltningsfärg.
Sitt namn har denna tistel fått av det renare gröna och jämförelsevis mjuka bladverket, som gör den ätlig för hästar och boskap, ehuru smaken är något besk. Stjälken blir 1 m hög. Växten tillhör fuktiga lundar och skogsängar, diken i skogsbryn m. m., och förekommer sällsynt i Skandinavien, nämligen här och där i södra Götaland och sydöstra Norge samt omkring Finska Viken.
Tavl. 3. Fig. 1 stjälkstycke med blad, 2 grentopp med korgar, 3 blomma (3/1), 4 frukt (2/1).
Förra
Nästa
Index
Innehållsförteckning