Nära besläktad med föregående, som den även liknar till storlek och byggnad, ehuru bladen äro kala och blågröna och blommorna blodröda i kort, rundat ax. Till blomman är denna ar avvikande däruti, att hyllet är en färgad, 4-bladig kalk (vars blad till ställningen motsvara blomfodret hos de närstående släktena), ståndarna endast 4, och pistillens märke 2-delat, långt hårigt, pensellikt. Skenfrukten är torr och hård och ej försedd med spridningsmedel, så vida man ej dit kan räkna de 4 smala hinnkanterna i dess hörn, emedan de bidraga till skenfruktens kringförande med vinden.
En ganska sällsynt växt i Skandinavien, i Sverige ursprungligt vild blott på Gottland, där den finnes på ängar i öns östtra del, i Norge däremot mera utbredd, nämligen flerestädes vid kusten runt landets sydligaste del upp till hardangerfjorden. -- Blodtoppen var fordom en apoteksväxt ("officinalis") och kallades även "pimpinell", "pimpernell" eller "bibernell", på apotekslatin "Pimpinella italica".
Tavl. 296. Fig. 1 jordstam, bladrosett och stjälkbas, 2 växtens topp med blomställningar, 3 blomma med skärmbladet och förbladen (5/1), 4 d:o i längdsnitt (10/1), 5 nöten (6/1).
Förra
Nästa
Index
Innehållsförteckning