På ej alltför torr ängsmark bland högt gräs finner man tämligen sällsynt i s. och mell. Skandinavien (ävensom sydligaste Finland) den smala axlika, ensidiga, rent gröna vippan av kamäxingen, som till småaxets byggnad och form liknar en Festuca, fig. 4 och 5, men avviker från alla våra gräs genom ett egendomligt, parflikigt hölster, fig. 3, vid varje småax. Detta hölster är en liten gren med tätsittande fjällika blad och kan tydas som ett småax med idel tomma axfjäll. Vippan är fördelad i små knippor, var och en bestående av 2 småax med tillhörande hölster. Blomningen inträffar något senare än de allmännare ängsgräsens, som i mellersta Sverige (Svealand) plägar pågå vid midsommar och i början av juli. Detta gräs odlas dels som bottengräs i vallar på fuktigare jord, dels till gräsmattor, då det bör sås tätt och ofta klippas.
Tavl. 448. Fig. 1 jordstam, skott och stråbas, 2 stråtopp med vippa, 3 småax i blom jämte det kamformiga svepet, ett ombildat och sterilt småax (5/1), 4 ytterblomfjäll (8/1).
Förra
Nästa
Index
Innehållsförteckning