| Gunnar Dahlberg (sid. 16), född 1893, blev med. dr 1926 och
professor i rasbiologi samt chef för Statens rasbiologiska
institut i Uppsala 1936. Bland hans populärvetenskapliga arbeten
märkes ”Sjukdomarna och samhället” (1934). I egenskap av
sakkunnig i 1937 års arbetarskyddskommitté har prof. Dahlberg
förut behandlat frågan om olycksfall i arbete. |
|
| Herbert Tingsten (sid. 25), född 1896, studerade i Uppsala
och Stockholm och var under olika perioder sekreterare i
riksdagens konstitutionsutskott. År 1935 kallades han till professor
i statskunskap vid Stockholms högskola. I hans senare
produktion av mera allmänt intresse märkas ”Demokratins seger
och kris” (1933), ”Den nationella diktaturen” (1936) och ”De
konservativa idéerna” (1939). På offentligt uppdrag har prof.
Tingsten verkställt utredning över flera av de parlamentariska
problem, som behandlas i hans artikelserie. |
|
| Ingemar Hedenius (sid. 35), född 1908, disputerade 1937 i
Lund på en avhandling om den engelska filosofen Berkeley;
han upprätthåller f. n. docentur i praktisk filosofi i Uppsala.
Docent Hedenius tillhör ”uppsalafilosoferna”, den skola som
utgått från Hägerström och Phalén. |
|
| Ingemar Wizelius (sid. 45), född 1910, är fil. lic. i
litteraturhistoria och förbereder sin avhandling vid Stockholms högskola.
Han har under det gångna året medarbetat i Tiden med artiklar
och recensioner. |
|
| Erik Wellander (sid. 53), född 1884, är sedan 1931 professor
i tyska språket vid Stockholms högskola. Prof. Wellander har
vid olika tillfällen varit sakkunnig inom
ecklesiastikdepartementet i skolfrågor. På det område, han behandlar i sin
artikelserie i Tiden, har han länge verkat som föreläsare och
författare, uppskattad för sina friska synpunkter och sitt praktiska
omdöme. Hans senaste arbete är ”Riktig svenska” (1939). |