Full resolution (JPEG) - On this page / på denna sida - Sidor ...
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>
Below is the raw OCR text
from the above scanned image.
Do you see an error? Proofread the page now!
Här nedan syns maskintolkade texten från faksimilbilden ovan.
Ser du något fel? Korrekturläs sidan nu!
This page has never been proofread. / Denna sida har aldrig korrekturlästs.
DEN SISTE ATHENAREN
börjat tära på kristendomens lifskraft, i det blott denna
obetydliga skillnad som låg i homousion oeh homoiusion
var mäktig att bringa de sig så kallade kristne i de mest
blodiga och grymma fejder mot hvarandra.
Det var i jämförelse härmed — icke mod kristendomen
och dess ursprungliga renhet — som den nu renade
och förandligade hedendomen framstod med något
vördnadsbjudande, då den uti sin sista yttring företedde en
klar låga af hvad den antika bildningen ägde mest
upphöjdt och ädelt. Författaren har med förkärlek
framhållit dessa yttringar af en kultur, med hvilken han
tydligen är fullt förtrogen. Dock har han icke blundat för
frätsåren på den grekiska odlingen vid denna tid:
saknaden af all positiv tro, hvaraf följde ett lif i och för
stunden, hvars glada, glänsande yta dolde en kärna af
aska. Fastmer återger förf. många moment ur detta lif
gent emot allt det förvridna och vederstyggliga å den
andra, där det likväl fanns en — kärna. Så måste
den siste Athenaren gå under, så måste mörkret falla
öfver Hymettos’ kullar. — — —
Det har legat, om man så vill, en tendens i detta
arbete. Förf:n har med afsikt valt just denna epok för
sin framställning, emedan den kastar oupphörliga reflexer
på vår egen tid. De strider, som då kämpades, kämpas
äfven nu. Författaren kallar dem striderna mellan den
Österländska oeh Hellenisk-Västerländska
världsåskådningen, den ena böjande sig i träldom under de yttre
förhållandenas öfvermakt, den andra kallad till frihet, till
själfbestämning och själfverksamhet. Och vi vilja ej
bestrida riktigheten af denna sammanställning, om vi
också ej skåda orientalismen i en så mörk dager som
författaren; ty äfven där fanns mycket berättigadt.–-
Vi tveka ej att uttala det omdöme, att Siste Athe-
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>