Full resolution (JPEG) - On this page / på denna sida - Sidor ...
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>
Below is the raw OCR text
from the above scanned image.
Do you see an error? Proofread the page now!
Här nedan syns maskintolkade texten från faksimilbilden ovan.
Ser du något fel? Korrekturläs sidan nu!
This page has never been proofread. / Denna sida har aldrig korrekturlästs.
116
sitt dåliga humör öfver Charlies brefkort, som
hon hela tiden stod och tänkte på. Tror du,
att en kvinna någonsin är riktigt lycklig, om
hon inte är dum?
Thomas såg åter hastigt och forskande
upp på sin hustru.
— Du menar, försökte han godmodigt slå
bort hennes ord, du menar: ve kvinnorna, om
de tänka på annat än klänningar och såser.
Jag har hört andra damer insinuera detsamma
— belles ames inconprises!... Eller menar du
kanske helt enkelt, att den förra generationens
kvinnor voro lyckligare än de, som tillhöra
denna ?
— Ja, sade Alexandra på sitt trumpna sätt.
Hon var mycket vacker såsom hon i sin hvita
dräkt stod där bland de färgrikt lysande
blommorna med den stora solhattens skugga öfver
sitt mörka ansikte. Ja. Jag önskar ofta, att
jag kunde flytta Eva åtminstone femtio år
tillbaka i tiden. Hennes mormor, min mamma —
som inte alltid haft det så lätt, tillade hon
vårdslöst öppenhjärtigt, hvarken i förhållande
till sin man eller sina barn — har ändå aldrig
känt sig riktigt olycklig. Hon har nämligen
aldrig inbillat sig att hon haft fri vilja — och
det inbilla vi oss ju.
— »Inbilla oss!» ropade Eva förtrytsamt.
Mamma, då...
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>