Full resolution (JPEG) - On this page / på denna sida - Sidor ...
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>
Below is the raw OCR text
from the above scanned image.
Do you see an error? Proofread the page now!
Här nedan syns maskintolkade texten från faksimilbilden ovan.
Ser du något fel? Korrekturläs sidan nu!
This page has never been proofread. / Denna sida har aldrig korrekturlästs.
.218
NILS BOSSON STURE.
«Glem, hvad jeg sagde dig i Nat, Nils!»
«Bedre var det, om du glemte selv . . . slige Tanker
passer ikke for dig!»
»Jeg véd ikke», svarede Tord og rystede paa Hovedet,
«de er nu kommet for mig saa ofte, og jeg har saaledes
vænnet mig til dem, at jeg mod min Vilje stadig ser den hvide
Rose for mig . . . Men jeg vil ikke tale derom . . . Glem,
Nils, hører du det, glem de Ord, jeg nu og i Nat har sagt
•om denne Sag!»
Mens han endnu talte, kom tvende Ryttere frem til dem.
Det var Jøsse Bosson og Brodde.
«Hvad vil I?» spurgte Tord heftigt.
«Tilgiv mig, Hr. Marsk», svarede Brodde, «jeg havde
i Nat nær begaaet et Mord ...»
«Ugjort Gjerning er vel neppe nok værd at angre, Brodde!»
gjenmælte Tord og saa venligt paa Svenden.
«Jeg sagde ogsaa det, men Jøsse Bosson her er af en
anden Mening, og takket være hans gode Ord, blev ieg ingen
Morder i Nat, skjønt Gud skal vide, at det var ikke langt
mellem min Haand og Sværdet . . . Men imidlertid saa vil
jeg fortælle Dem, hvorledes alt gik til. Jeg red et Stykke
efter de andre i Nat, og da hørte jeg hurtige Hestehove et
Stykke inde i Skoven ved Siden af mig. Jeg standsede, og
da standsede ogsaa den usynlige Rytter. Dette vakte min
Nysgjerrighed, hvorfor jeg hoppede af Hesten og gik sagte ind
mellem Træerne, til jeg flk se, hvem Rytteren var. Mellem
Træernes Grene faldt Maanelyset ogsaa paa hans Ansigt, saa
jeg flk ham godt at se. Det var Ridder Jost von Bardenvleth.»
«Ridder Jost!» udbrød Tord forbauset.
«Han og ingen anden, Hr. Marsk!» vedblev Brodde, «og
Vreden flk Magt over mig, og jeg greb med Haanden efter
Sværdet. Men Ridderen maatte have mærket mig. Jeg hørte
ham ikke sige mere end: ’Jeg rider til Axevalla til Hr. Ture!’
■og saa satte han Sporene i Hesten og forsvandt paa den
mørke Skovsti. Hvem han talte til, kunde jeg ikke
-se; thi denne stod i Skyggen bag Træet, men jeg var ikke
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>