Full resolution (JPEG) - On this page / på denna sida - Sidor ...
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>
Below is the raw OCR text
from the above scanned image.
Do you see an error? Proofread the page now!
Här nedan syns maskintolkade texten från faksimilbilden ovan.
Ser du något fel? Korrekturläs sidan nu!
This page has never been proofread. / Denna sida har aldrig korrekturlästs.
grundligare forskning, en allvarsammare metod: detta vore
redan viktigt. Ty ytligheten är för tankebildningen det samma,
som sysslolösheten är för sederna; den fördärfvar de bästa
anlag. Men ännu viktigare är det, att systemets hela syftning
är rakt motsatt den förut härskande, att det till en början
verkat som släckningsmedel mot den falska upplysningen,
en lampa, som brann i grafven af allt stort och heligt, att
den föraktar det blott djuriska och erkänner det gudomliga
hos människan. Denna dess karaktär af opposition mot de
förra åsikterna förklarar icke blott en stor del af dess
ut-sväfningar, utan den torde äfven vara det viktigaste, kanske
det enda viktiga, i hela det nya.
Två ting var det nämligen, som Lutherska
reformationen egentligen åsyftade: religionens helgd och tankens
frihet, tron och förnuftet, icke som fientliga makter
kämpande emot hvarandra, icke inträngande på hvarandras
område, men som fredliga grannar härskande inom bestämda
gränser. Inom sin egen fridlysta krets skulle religionen
härska, men religionen enkel och ren, sådan som den
fram-ställes i de heliga skrifterna, utan alla människotillsatser,
och fritagen från det mästrande förnuftets opåkallade
förbättringar. På andra sidan skulle tanken icke vara dess slaf,
inga munkfjättrar skulle fängsla honom, intet bål skulle
hota den gudaborne; inom sin egen rymd skulle han sväfva,
obunden och fri, såsom en forskande ängel sväfvar i den
blå luften. Detta var Luthers stora tanke; och på detta
fria och dock bestämda förhållande emellan förnuft och tro,
på denna förlikningsakt mellan det mänskliga och gudomliga
beror hela reformationens väsende. Så snart denna
förlikning brytes, så snart endera af de bägge mäktiga tränger
inkräktande in på den andra, då är harmonien rubbad och
reformationen till sin innersta grund upphäfven, om också
dess yttre former bibehållas. Det adertonde århundradet
uppfattade i allmänhet blott reformationens ena element.
<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>